# name
Benthic suspension feeders, key players in Antarctic marine ecosystems?

# metadata.dc.description.abstract[].value
[eng] For quite some time it was generally accepted, from water
column and open sea studies, that in Antarctic marine communities
there is a prolonged period of minimal winter activity
which lasts for at least six months during the Southern winter.
However, recent studies on certain littoral benthic
suspension feeders have suggested that the period of inactivity
may last only a few weeks. This raises the question of
what allows these organisms to feed, and hence remain active,
for considerably longer periods than previously thought.
Special adaptations to feeding at low levels of food concentration,
or to using occasional food abundance followed by
long periods of starvation have been suggested. Many suspension
feeders might use alternative food sources to phytoand
zooplankton, e.g., the «fine fraction» of organic matter,
or microplankton (bacteria, ciliates, and flagellates including
POC of several origins), which has recently been shown to
play a much more significant role than expected in complementing
the diet and meeting energy demands in many
species of suspension feeders. The possible role of sediment
resuspension has also been reported, and given the
high food value of the organic component of sediments even
on deep bottoms further research would be of interest. Recent
observations related to the natural diet (prey capture) of
several shallow species lead to the assumption that part of
Antarctic suspension feeders have similar growth and reproduction
rates to those reported for temperate waters. Efficient
food assimilation may contribute to our understanding
of the continuous reproduction state observed in octocorals
and, also, of the development of tridimensionally structured
communities which are suspension-feeder dominated, highly
diversified, and have a high biomass. The principal role of
Antarctic benthic suspension feeders seems to be related to
the efficient recycling of the water column production, which
is only partly assimilated by the highly seasonal zooplankton
and other secondary consumers during particle sinking. The
consideration of the crucial role of benthic suspension feed-ers suggested in this paper has arisen from preliminary empirical
evidence on the RV Polarstern cruises ANT XIII/3 and
XV/3 (EASIZ I & II) [51] on the southeastern Weddell Sea,
and recent literature which is reviewed and commented in
this paper.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Ja fa un cert temps que hom accepta, de manera general i a
partir d’estudis de la columna d’aigua en mar obert, que en
les comunitats marines de l’oceà Antàrtic hi ha un període
prolongat d’activitat hivernal mínima que s’estén al llarg de
sis mesos com a mínim, que és el temps que dura l’hivern
austral. Tanmateix, investigacions recents en algunes espècies
d’invertebrats suspensívors (filtradors) bentònics litorals
han suggerit que el període d’inactivitat potser dura només
unes poques setmanes. Això planteja una interessant qüestió:
què és el que permet que aquests organismes antàrtics
mengin, i per tant romanguin actius, durant períodes molt
més llargs del que fins ara s’havia cregut?
Hom ha suggerit adaptacions especials a menjar en concentracions
molt baixes d’aliment, o bé a usar eficientment
l’abundància ocasional d’aliment enmig de llargs períodes
d’escassedat. Molts animals suspensívors podrien usar
fonts alternatives al seu aliment usual, el fito- i el zooplàncton;
per exemple, la ‘fracció fina’ de matèria orgànica, o microplàncton
(bacteris, ciliats i flagel·lats, junt amb carboni
inorgànic particulat d’orígens diversos), que hom ha demostrat
recentment que té un paper molt més significatiu del que
hom creia a l’hora de complementar la dieta i de subvenir a
les demandes energètiques de moltes espècies de suspensívors.
També s’ha esmentat el possible paper de la resuspensió
de sediments i, atès l’elevat valor alimentari del component
orgànic dels sediments antàrtics, àdhuc de fons
pregons, serà interessant investigar més en aquesta línia.
Observacions recents relacionades amb la dieta natural
(captura de preses) d’algunes espècies d’aigües somes
porten a suposar que alguns suspensívors antàrtics, si més
no, tenen taxes de creixement i reproducció que són similars
a les assenyalades per a espècies d’aigües temperades.
L’assimilació eficient de l’aliment pot ajudar a explicar l’estat
de reproducció contínua observat en espècies d’octocorals,
així com el notable desenvolupament de les comunitats
bentòniques litorals antàrtiques, estructurades en tres dimensions,
dominades per suspensívors, molt diversificades
i amb una biomassa elevada. El principal paper dels suspensívors
bentònics antàrtics sembla que està relacionat
amb el reciclatge eficient de la producció de la columna
d’aigua, que només és parcialment assimilada durant l’en-fonsament de les partícules pel zooplàncton i altres consumidors
secundaris, que són molt estacionals.
La consideració del paper crucial que podrien tenir els
suspensívors bentònics antàrtics que hom suggereix en
aquest article prové d’evidències empíriques preliminars obtingudes
de sengles campanyes de recerca del VO Polarstern,
ANT XIII/3 i XV/3 (EASIZ I i II) [51], realitzades en l’àrea
sud-oriental del mar de Weddell, així com de bibliografia diversa
que es revisa i comenta en l’article.

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals)

# metadata.dc.title[].value
Benthic suspension feeders, key players in Antarctic marine ecosystems?