# name
Nou model animal experimental per a l'artrosi precoç

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Departament de Cirurgia i Especialitats Quirúrgiques

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Introducció: Les malalties que afecten el sistema locomotor produeixen una gran limitació en la funcionalitat de la població, especialment en les edats avançades de la vida. Per progressar en el coneixement de l'artrosi es va engegar el treball que presentem, com a model experimental que permetés estudiar tractaments en un model animal per a les fases inicials d'aquesta malaltia. Material i Mètode: Per portar a terme l'estudi es van utilitzar 15 bens adults de 3 anys d'edat. En condicions d'asèpsia, el grup d'animals és sotmès a una intervenció al genoll esquerre per crear una lesió condral amb una llima als dos còndils femorals i ròtula sense lesionar tot el gruix de cartílag. En cap cas es pretén arribar a l'os subcondral. El genoll dret, que no es toca, servirà de control. Es divideix els animals en 3 subgrups per ser sacrificats a les 28, 48 i 104 setmanes. Es preparen mostres histològiques osteocartilaginoses per a l'estudi histològic. L'estudi de les mostres ha inclòs una part histològica qualitativa i quantitativa, un estudi bioquímic i l'estudi de la línia osteocondral. Resultats: En el cartílag lesionat es produeix una necrosi cel·lular amb un augment del metabolisme de les cèl·lules restants que es tradueix en un augment en l'activitat replicativa donant lloc als clusters, que en conjunt determinen un augment de la cel·lularitat total a les capes superficials. S'observen canvis histològics i bioquímics típics de l'artrosi com ara disminució de glucosamina (que indica una disminució del queratan sulfat) i augment de galactosamina (que indica un augment de condroitin sulfat). L'estudi de la línia osteocondral no va mostrar diferències en els animals en els que es va crear la lesió respecte als controls. Els resultats s'han analitzat estadísticament per conèixer la significació de les diferències observades entre els grups. Conclusions: L'escarificació de la superfície del cartílag articular del genoll en el be produeix canvis histològics i bioquímics típics de l'artrosi que no guareixen espontàniament. Als dos anys de produir la lesió s'observa una progressió de les lesions que no permet incloure el grup corresponent dins el model d'artrosi precoç. Així doncs, els experiments que utilitzin aquest model per estudiar el tractament de l'artrosi precoç hauran de realitzar-se abans dels dos anys de crear la lesió del cartílag articular.

# metadata.dc.source[].value
Tesis Doctorals - Departament - Cirurgia i Especialitats Quirúrgiques

# metadata.dc.title[].value
Nou model animal experimental per a l'artrosi precoç