# name
Indicadors psicopatològics en un grup d'heroinòmans. Estudi del trastorn esquizotípic de la personalitat.

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Departament de Psiquiatria i Psicobiologia Clínica

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Es revisa l'estat actual sobre la relació entre consum de drogues i psicopatologia. Diversos autors (Freud, S. 1897; Rado, S. 1927; Krystal & Rasskin, 1970; Kohut, H. 1971; Oughourlian, JM. 1977; Adams, JM. 1978; Wurmser.1978; Khantzian, EJ. 1985;  Newcomb i Cols. 1986; Lavouvie, EW. 1987; Cabal Bravo i Cols. 1989; Duran Gervilla.1989; Casas Brugué, M.1991; Alonso Fernandez, F. 1992; Llopis Llacer, JJ. I Cols. 1992; Millon, T. 1998 i altres han definit la íntima interrelació entre els dos aspectes, essent allò que actualment es defineix com a comorbiditat o diagnòstic dual. En aquest context s'enquadra el present estudi. Es preten demostrar l'existència de comorbiditat entre la dependència a l'heroïna i els trastorns de la personalitat. També es preten observar si el perfil obtingut en una amplia mostra de pacients heroinòmans, mitjançant el "Qüestionari de Personalitat Mini Mult" (Kincannon, 1968), s'assembla al perfil psicopatològic que caracteritza i defineix el trastorn esquizotípic de la personalitat. Amb aquest fi, es dissenya un estudi de tipus observacional, organitzant  les puntuacions obtingudes en taules de contingència (2x2) en funció de manifestar o  no psicopatologia en les diverses subescales del test. Una altra mesura registrada es  refereix a le spuntuacions mitjanes d eles puntuacions típiques de cada escala.   Es realitza contrast estadístic entre el grup experimental (N=167 pacients heroinòmans) i el grup control (N= 124 individuos de la població normal). Els resultats obtinguts manifesten un evident nivell de psicopatologia en el grup experimental versus el grup control. Concretament, el perfil propi dels pacients heroinòmans es defineix com 6-8 + (4-2), és a dir, puntuacions significatives en les escales paranoia-esquizofrènia i desviació psicopàtica-depressió. Segons alguns autors (Nuñez, R.  1974 i Millon, T. 1998), aquest perfil coincideix amb el propi del que defineix el trastorn  esquizotípic de la personalitat.   Altres resultats de la investigació demostren que els pacients amb més psicopatologia  es caracteritzen per: estar inclosos en el programa de Manteniment amb Metadona, ésser els que més tractaments han rebut, més gran incidència entre els homes i edat mitjana més gran.

# metadata.dc.source[].value
Tesis Doctorals - Departament - Psiquiatria i Psicobiologia Clínica

# metadata.dc.title[].value
Indicadors psicopatològics en un grup d'heroinòmans. Estudi del trastorn esquizotípic de la personalitat.