# name
La soledad de los pacientes con COVID-19 al final de sus vidas

# metadata.dc.description.abstract[].value
Las medidas de seguridad de salud pública tomadas en todo el mundo para detener el ascenso de contagios por SARS-CoV-2 ha despertado el interés por determinados aspectos de la ética asistencial. Se ha hablado ampliamente de las recomendaciones médicas para priorizar la atención sanitaria de pacientes críticos o la distribución equitativa de recursos bajo la amenaza de saturación de los servicios. No obstante, se ha prestado mínima atención a la soledad inevitable de los enfermos con COVID-19 al final de sus vidas. Los procedimientos y normativas de seguridad sanitaria actuales exigen el aislamiento de las personas diagnosticados con COVID-19 o de aquellas bajo sospecha de contagio por falta de pruebas confirmatorias. Estas pautas de actuación conllevan una serie de condiciones que atentan los derechos del paciente, con especial relevancia al final de vida, como el derecho a una muerte digna y al acompañamiento, y que contribuyen a un elevado número de muertes en soledad. Si bien el aislamiento es una de las medidas de prevención de la infección más eficaces, es necesario adaptar un protocolo para situaciones de final de vida que contemple flexibilizar el aislamiento de estos pacientes siempre que haya una voluntad expresa por su parte. El presente manuscrito analiza la vulneración de los derechos del paciente al final de vida en situación de emergencia sanitaria y plantea una serie de recomendaciones para promover el respeto a su libertad y autonomía sin que ello suponga la asunción de riesgo colectivo excesivo.

# metadata.dc.description.abstract[].value
Public health security measures launched worldwide in order to prevent the rapid transmission of SARS-CoV-2 have renewed the interest in certain aspects of health care ethics. General medical recommendations such as  critically  ill  patient  prioritization  or  equitable  distribution  of  scarce  resources  have  been  widely discussed. Nevertheless, little consideration has so far been given to the loneliness of patients with COVID-19 at the end of their lives. Present health safety policies and regulations inevitably entail the isolation of people diagnosed with COVID-19 or those suspected of being infected -due to shortage of diagnostic tests. This  procedure  necessarily  spells  patient's  rights  violation  particularly  affecting  the  right  to  a  dignified death and end-of-life care, thus contributing to a high number of lonely deaths. Although the isolation is one of the best strategies to prevent the infection, it is needed to ease such policy towards a relaxation of these measures  whenever  patients  expressly  requests  it.  To  this  aim,  the  current  manuscript  analyzes  patient end-of-life  right  infringements  within  the  context  of  the  health  crisis  caused  by  COVID-19  and  provides recommendations to promote respect for their freedom and autonomy with negligible social risk-taking.

# metadata.dc.description.abstract[].value
Les mesures de seguretat de salut pública preses a tot el món per aturar l'ascens de contagis per SARS-CoV-2 han  despertat  l'interès  per  determinats  aspectes  de  l'ètica  assistencial.  S'ha  parlat  àmpliament  de  les recomanacions ètiques per prioritzar l'atenció de pacients crítics o la distribució equitativa de recursos sota l'amenaça de saturació dels serveis. Malauradament, s'ha prestat una atenció mínima a la solitud inevitable dels  malalts  amb  COVID-19  a  la  fi  de  les  seves  vides.  Els  procediments  i  normatives  de  seguretat  sanitària actuals exigeixen l'aïllament de les persones diagnosticats amb COVID-19 o d'aquelles sota sospita de contagi per  falta  de  proves  confirmatòries.  Aquestes  pautes  d'actuació  comporten  una  sèrie  de  condicions  que atempten  els  drets  del  pacient,  amb  especial  rellevància  al  final  de  vida,  com  el  dret  a  una  mort  digna  i  a l'acompanyament, i que contribueixen a un elevat nombre de morts en soledat. Si bé l'aïllament és una de les mesures de prevenció de la infecció més eficaces, és necessari adaptar un protocol per a situacions de final de vida que contempli flexibilitzar l'aïllament d'aquests pacients sempre que hi hagi una voluntat expressa per part  seva.  El  present  manuscrit  analitza  la  vulneració  dels  drets  del  pacient  a  la  fi  de  vida  en  situació d'emergència  sanitària  i  planteja  una  sèrie  de  recomanacions  per  promoure  el  respecte  a  la  seva  llibertat  i autonomia sense que això suposi l'assumpció d'una amenaça col·lectiva excessiva.

# metadata.dc.relation.ispartof[].value
Revista de Bioética y Derecho, 2020, num. 50, p. 81-98

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-nd (c) Consuegra-Fernández, Marta et al., 2020

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Filologia Hispànica, Teoria de la Literatura i Comunicació)

# metadata.dc.title[].value
La soledad de los pacientes con COVID-19 al final de sus vidas