# name
Utilitat de la citometria de flux en l'avaluació de limfòcits intraepitelials duodenals en malalties digestives

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Facultat de Medicina i Ciències de la Salut

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] INTRODUCCIÓ: La mucosa intestinal, tot i ser una de les principals línies de defensa immunitària de l’organisme, continua essent poc coneguda pel que fa al tracte gastrointestinal superior en persones sanes. La manca de definició clara d’un “estàndard de normalitat” en els estudis histològics i immunològics de l’intestí constitueix un repte metodològic rellevant. Sovint, els estudis utilitzen com a controls individus amb simptomatologia digestiva o malalties funcionals, com la síndrome de l’intestí irritable, els quals poden presentar cert grau d’inflamació mucosa o alteracions en les subpoblacions limfocitàries. En aquest sentit, la caracterització de la mucosa duodenal en individus sans asimptomàtics, tant a nivell histològic com morfomètric i immunofenotípic, és clau per establir paràmetres de referència. D’altra banda, la malaltia celíaca (MC) és una enteropatia inflamatòria crònica immunomediada desencadenada per la ingesta de gluten en individus genèticament predisposats. El diagnòstic clàssic es basa en la combinació de serologia específica positiva i signes d’atròfia de les vellositats intestinals. Tanmateix, els darrers anys s’ha descrit un espectre més ampli de presentacions, com la MC seronegativa o formes amb infiltració limfocítica sense atròfia (enteropatia celíaca de baix grau, Marsh 1), que són difícils de diagnosticar perquè no compleixen tots els criteris diagnòstics clàssics. Davant d’aquesta heterogeneïtat, es fa necessari disposar d’eines complementàries que millorin la precisió diagnòstica i facilitin el diagnòstic diferencial amb altres entitats com la sensibilitat al gluten no celíaca (SGNC), especialment en pacients que ja han iniciat una dieta sense gluten (DSG). En aquest context, la citometria de flux aplicada a l'anàlisi de la mucosa duodenal permet caracteritzar les subpoblacions de limfòcits intraepitelials (LIEs), especialment les cèl·lules TCRγδ+, ja sigui de manera aïllada o combinades amb les cèl·lules CD3−. En aquest context s’ha establert com a “limfograma celíac” l’increment dels TCRγδ+ i el descens dels CD3−. Aquestes subpoblacions s’havien demostrat útils en el diagnòstic de MC seronegativa o d’enteropatia celíaca de baix grau (Marsh 1); tanmateix, no es disposava de punts de tall estandarditzats amb controls sans, ni se’n coneixia l’evolució a llarg termini amb la DSG, ni la seva utilitat en el diagnòstic diferencial amb la SGNC. Amb aquest rerefons, la present tesi inclou dues línies d'investigació complementàries. El primer estudi (IJMS, 2025) descriu de manera exhaustiva la histologia, morfometria i immunofenotip limfocitari de la mucosa duodenal en individus sans rigorosament seleccionats, i compara aquests paràmetres amb un grup de pacients amb malaltia de reflux gastroesofàgic (MRGE) com a possible grup control alternatiu. El segon estudi (Nutrients, 2024) avalua amb mostres aparellades els canvis que es produeixen en pacients amb MC i SGNC abans i després de l’inici de la DSG en les subpoblacions que conformen el limfograma celíac. A més, la precisió diagnòstica d'aquest biomarcador per al diagnòstic diferencial entre MC i SGNC s'ha establert utilitzant com a grup control els individus sans asimptomàtics esmentats anteriorment. Els resultats d’ambdós treballs permeten delimitar amb més precisió els límits de la normalitat, aportar criteris objectius per al diagnòstic diferencial i millorar l'ús del "limfograma celíac" en la pràctica clínica i en la recerca. HIPÒTESIS: • Els voluntaris sans presenten un patró limfocitari especíﬁc i homogeni que pot ser considerat el “gold standard” per deﬁnir la normalitat de la mucosa duodenal. • La qüantiﬁcació dels limfòcits TCRγδ+ permet diferenciar amb alta precisió la MC de la SGNC, ﬁns i tot després d’iniciar una DSG, i pot ser utilitzada com a biomarcador diagnòstic. OBJECTIUS: • Caracteritzar la composició histològica, morfomètrica i limfocitària de la mucosa duodenal en voluntaris sans i comparar-la amb la de pacients amb MRGE, per determinar si aquests darrers poden actuar com a grup control alternatiu. • Avaluar la precisió diagnòstica del %TCRγδ+ i del limfograma celíac per al diagnòstic de la MC, tan abans com després d’iniciar una DSG. • Estudiar la cinètica dels limfòcits TCRγδ+ en pacients amb MC i SGNC abans i després d’una DSG.

# metadata.dc.source[].value
Tesis Doctorals - Facultat - Medicina i Ciències de la Salut

# metadata.dc.title[].value
Utilitat de la citometria de flux en l'avaluació de limfòcits intraepitelials duodenals en malalties digestives