# name
L’estudi de l’ànima humana a l’Alemanya del segle XVIII. Christian Wolff, Moses Mendelssohn i Immanuel Kant

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Facultat de Filosofia

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat]  El present treball d’investigació pretén respondre les dues preguntes següents:

1.	Quina relació hi ha entre la Psicologia de Christian Wolff i la Psicologia de Moses Mendelssohn?
2.	S’aplica la crítica kantiana de la Psicologia Racional a les Psicologies de Wolff i Mendelssohn?
Per tal de donar-hi resposta, he dividit el treball en tres capítols, un per a cadascun dels tres autors en joc. El primer és dedicat a oferir una exposició sistemàtica de la Psicologia wolffiana base inestimable per entendre la relació entre la seva Psicologia i la de Mendelssohn. És clar, copsar aquesta relació exigeix de realitzar tot seguit una reconstrucció de la Psicologia de Mendelssohn, reconstrucció que s’articula en el segon capítol i que permet de contestar la primera de les dues preguntes adduïdes a l’inici. Amb el darrer capítol sobre la crítica de Kant a la Psicologia Racional es vol dirimir l’aplicabilitat de la crítica kantiana a Wolff i Mendelssohn. Les dues respostes resultants del recorregut traçat en el treball poden esquematitzar-se en els termes següents:
1.	Stricto sensu, la Psicologia de Mendelssohn no és wolffiana. En clar contrast amb Wolff, Mendelssohn difumina la distinció entre Psicologia Empírica i Psicologia Racional. Tot i seguir Wolff en considerar que totes dues parts són necessàries, Mendelssohn tendeix, o a barrejar-les, o a negligir específicament la Psicologia Empírica. A més a més, la Psicologia de Mendelssohn ja no es limita a precedir i dotar la Filosofia Moral amb premisses com en el cas de Wolff, sinó que es veu motivada precisament per la significació moral que enclou.
2.	La crítica kantiana s’aplica de manera molt diferent a Wolff i a Mendelssohn. Els Paral·logismes no desmunten la Psicologia Racional wolffiana perquè, per contrast amb la definició kantiana de Psicologia Racional, la Psicologia Racional de Wolff té un fonament, no pas especulatiu, sinó netament empíric. Com a explicació dels processos psíquics prèviament coneguts per experiència, la disciplina continua sent plenament legítima. En canvi, els Paral·logismes si s’apliquen més restringidament al Phaedon, encara que, al mateix temps, contingui alguns arguments que Kant modula i ressitua dins la seva filosofia.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[eng] This dissertation aims to answer the following research questions:

1.	What is the relationship between the Psychologies of Christian Wolff and Moses Mendelssohn?
2.	Does the Kantian critique apply to Wolff’s and Mendelssohn’s Psychologies?

In order to answer these questions, I have divided the work into three chapters, one for each of the three authors in question. The first is devoted to offering a systematic exposition of Wolffian Psychology, which is indispensable to understand the relationship between his Psychology and that of Mendelssohn. Of course, grasping this relationship requires a reconstruction of Mendelssohn’s Psychology as well, which is addressed in the second chapter, thereby answering the first question. The third chapter aims to determine the applicability of Kant’s critique to Wolff and Mendelssohn by reconstructing and examining his critique of Rational Psychology. The two answers given in the dissertation can be summarised in the following terms:
1.	Strictly speaking, Mendelssohn’s Psychology is not Wolffian. In clear contrast to Wolff, Mendelssohn blurs the distinction between Empirical and Rational Psychology. Even though he partakes of Wolff’s assumption of both parts as necessary, Mendelssohn tends to either intersperse them or even largely neglect the Empirical part altogether. Furthermore, for Mendelssohn, Psychology is no longer restricted like Wolff’s to preceding and providing premises for Moral Philosophy, being precisely motivated by its moral significance instead.
2.	The Kantian critique applies very differently to Wolff and Mendelssohn. Paralogisms do not discredit Wolffian Rational Psychology because, in contrast to the Kantian definition of it, Wolff's Rational Psychology has a non-speculative, clearly empirical foundation. As an explanation of the psychic processes previously known by experience, the discipline continues to be legitimate. In contrast, the Paralogisms do apply more restrictively to the Phaedon, even though, at the same time, some of its arguments are repurposed for Kant’s own philosophy.

# metadata.dc.rights[].value
cc by-nc (c) Sales Vilalta, Guillem, 2022

# metadata.dc.subject.classification[].value
Wolff, Christian, Freiherr von, 1679-1754

# metadata.dc.title[].value
L’estudi de l’ànima humana a l’Alemanya del segle XVIII. Christian Wolff, Moses Mendelssohn i Immanuel Kant