# name
Efectos de las puntas de caudal hidroeléctricas (hidropuntas) en las poblaciones de trucha común (Salmo trutta) de ríos pirenaicos

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Departament de Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals

# metadata.dc.description.abstract[].value
[spa]  Las puntas de caudal de origen hidroeléctrico (hidropuntas) provocan cambios de distinta intensidad y alcance, a todos los niveles de organización de los ecosistemas fluviales donde tienen lugar. No hay en condiciones naturales, una situación comparable y por tanto no hay ni especies ni ecosistemas específicamente adaptados a ella. Comprender en profundidad la magnitud de los efectos es la única opción para poder definir y llevar a la práctica, medidas eficaces y equilibradas entre la producción de energía hidroeléctrica y la conservación de los ecosistemas fluviales.
Esta Tesis Doctoral pretende mejorar el conocimiento sobre los efectos de las hidropuntas en las poblaciones de trucha (Salmo trutta) de ríos pirenaicos de la vertiente mediterránea. Para ello se ha estudiado la dinámica poblacional, la movilidad y la alimentación de la trucha en un tramo con hidropuntas, comparándolo con uno de control y otro de referencia más alejado pero dentro de la misma cuenca. Los resultados obtenidos indican que las hidropuntas tienen una influencia directa y muy significativa sobre la organización del cauce y el hábitat físico, lo que a su vez determina cambios en las densidades de trucha, especialmente de alevines (disminución de frezaderos, condiciones hidráulicas desfavorables,…). Estos efectos, no obstante, se atenúan río abajo, especialmente cuando se incorporan tributarios con aporte de carga sedimentaria. Se ha constatado también que la estructura demográfica de la trucha en tramos sujetos a hidropuntas es más estable al paso de crecidas naturales de cierta entidad.
Las poblaciones de trucha de los tramos altos de los ríos Flamisell y Noguera Pallaresa tienen un carácter marcadamente sedentario a lo largo del año. El 76,8% de ejemplares realizan movimientos inferiores a 20 m y solo un 3,6% los realizan superiores a 200 m. Las hidropuntas no parece que influyan directamente sobre los patrones de movilidad de las truchas. Sí que se observan diferencias considerables en la amplitud de los movimientos relacionados con la época de freza, significativamente mayores en el tramo de hidropuntas, sin duda debido a la falta de zonas aptas para la freza.
A escala de una hidropunta, la movilidad de las truchas es mayor durante la primera mitad de  la punta de caudal, especialmente en sentido río arriba. Coincide con el incremento de la deriva de macroinvertebrados y se manifiesta como el momento de mayor ingesta de alimentos por parte de las truchas. En general, en el tramo con hidropuntas las truchas presentaron mayor tasa de consumo de alimentos y una dieta más generalista y heterogénea, lo que indica un comportamiento alimentario oportunista. Las hidropuntas no parecen causar impactos negativos directos en la alimentación de la trucha adulta.
De acuerdo con los resultados obtenidos, algunas actuaciones sobre el hábitat físico en tramos con hidropuntas como la incorporación de gravas, la restitución de zonas de freza, la creación de refugios, etc., pueden contribuir sustancialmente a la conservación de las poblaciones de trucha de estos tramos sometidos a un régimen de caudales altamente fluctuante.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[eng]  Peak flows of hydroelectric origin (hydropeaking) lead to changes of different intensity and scope at all levels of organization of fluvial ecosystems where they occur. In natural conditions, there is no comparable situation and therefore no species or ecosystems are specifically adapted to it. A deep understanding of the magnitude of the effects is the only option in order to define and implement effective and balanced measures between hydroelectric power production and the conservation of river ecosystems.
This Doctoral Thesis aims to improve the knowledge of the effects of hydropeaking on populations of brown trout (Salmo trutta) of the Pyrenean rivers in the mountain Mediterranean catchments. To do so, the population dynamics, mobility and feeding of the brown trout have been studied in a stretch with hydropeaking, comparing it with a control stretch and another benchmark stretch further away but still within the same watershed. The results obtained show that hydropeaking has a direct, significant influence on the organization of the watercourse and the physical habitat, which in turn determines changes in brown trout population densities, especially of juveniles (fewer spawning grounds, unfavourable hydraulic conditions,...). These effects, however, are attenuated downstream, especially when  tributaries contribute sedimentary load. It has also been found that the demographic structure of brown trout in stretches of river subject to hydropeaking is more stable in front of the occurrence of natural flooding of a certain magnitude.
The brown trout populations in the upper sections of the Flamisell and Noguera Pallaresa  rivers have a markedly sedentary character throughout the year. A 76.8% of specimens move less than 20 m and only 3.6% move further than 200 m. Hydropeaking does not seem to directly influence brown trout mobility patterns. However, considerable differences are observed in the breadth of movements associated with the spawning season, being significantly higher in the section of hydropeaking, doubtless due to the lack of areas suitable for spawning.
On the scale of a hydropeak, the mobility of the brown trout is greater during the first half of the flow peak, especially in the upstream direction. It coincides with the increase of macroinvertebrate drift and manifests itself as the time of greatest food intake by brown  trout. In general, in the stretch with hydropeaking the brown trout had a higher rate of food consumption and a more general and heterogeneous diet, indicating opportunistic feeding behaviour. Hydropeaking does not seem to cause direct negative impacts on adult brown trout feeding.
According to the results obtained, acting on the physical habitat in stretches  with hydropeaking as the incorporation of gravel, restoring spawning grounds, the creation of shelters, etc., may contribute substantially to the conservation of the populations of brown trout in these stretches with a highly fluctuating flow regime.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Les puntes de cabal d'origen hidroelèctric (hidropuntes) provoquen canvis de diferent intensitat i abast, a tots els nivells d'organització dels ecosistemes fluvials on tenen lloc. No hi ha en condicions naturals, una situació comparable i per tant no hi ha ni espècies ni ecosistemes específicament adaptats a ella. Comprendre en profunditat la magnitud dels efectes és l'única opció per poder definir i portar a la pràctica, mesures eficaces i equilibrades entre la producció d'energia hidroelèctrica i la conservació dels ecosistemes fluvials.
Aquesta tesi doctoral pretén millorar el coneixement sobre els efectes de les hidropuntas en  les poblacions de truita (Salmo trutta) de rius pirinencs del vessant mediterrani. Per això s'ha estudiat la dinàmica poblacional, la mobilitat i l'alimentació de la truita en un tram amb hidropuntes, comparant-lo amb un de control i un altre de referència més allunyat però dins de la mateixa conca. Els resultats obtinguts indiquen que les hidropuntes tenen una influència directa i molt significativa sobre l'organització de la llera i l'hàbitat físic, el que al seu torn determina canvis en les densitats de truita, especialment d'alevins (disminució de zones de fressa, condicions hidràuliques desfavorables, ...). Aquests efectes, però, s'atenuen riu avall, especialment quan s'incorporen tributaris amb aportació de càrrega sedimentària. S'ha constatat també que l'estructura demogràfica de la truita en trams subjectes a hidropuntas és més estable al pas de crescudes naturals de certa entitat.
Les poblacions de truita dels trams alts dels rius Flamisell i Noguera Pallaresa tenen un caràcter marcadament sedentari al llarg de l'any. El 76,8% d'exemplars realitzen moviments inferiors a 20 m i només un 3,6% els realitzen superiors a 200 m. Les hidropuntes no sembla  que influeixin directament sobre els patrons de mobilitat de les truites. Sí que  s'observen diferències considerables en l'amplitud dels moviments relacionats amb l'època de fresa, significativament majors en el tram de hidropuntas, sens dubte a causa de la manca de zones aptes per a la fresa.
A escala d'una hidropunta, la mobilitat de les truites és major durant la primera meitat de la punta de cabal, especialment en sentit riu amunt. Coincideix amb l'increment de la deriva de macroinvertebrats i es manifesta com el moment de major ingesta d'aliments per part de les truites. En general, en el tram amb hidropuntes les truites van presentar una major taxa de consum d'aliments i una dieta més generalista i heterogènia, la qual cosa indica un comportament alimentari oportunista. Les hidropuntes no semblen causar impactes negatius directes en l'alimentació de la truita adulta.
D'acord amb els resultats obtinguts, algunes actuacions sobre l'hàbitat físic en trams amb hidropuntes, com ara la incorporació de graves, la restitució de zones de fresa, la creació de refugis, etc. poden contribuir substancialment a la conservació de les poblacions de truita d'aquests trams sotmesos a un règim de cabals altament fluctuant.

# metadata.dc.source[].value
Tesis Doctorals - Departament - Biologia Evolutiva, Ecologia i Ciències Ambientals

# metadata.dc.title[].value
Efectos de las puntas de caudal hidroeléctricas (hidropuntas) en las poblaciones de trucha común (Salmo trutta) de ríos pirenaicos