# name
Les aguditzacions com a element crucial en el maneig no farmacològic de les bronquièctasis

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Facultat de Medicina

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] INTRODUCCIÓ: Les bronquièctasis és una malaltia respiratòria crònica caracteritzada radiològicament per dilatacions irreversibles dels bronquis i clínicament per tos amb expectoració crònica, dispnea i aguditzacions de causa infecciosa. En fibrosi quística s'ha descrit que hi ha una associació entre un augment de la viscoelasticitat de l'esput i la colonització per Pseudomonas aeruginosa, però en bronquièctasis aquesta relació no s'ha estudiat. La inactivitat física es relaciona amb un empitjorament del pronòstic de la malaltia pulmonar obstructiva crònica, però en bronquièctasis no s'han fet estudis amb seguiments a llarg termini que investiguin aquesta qüestió. Per tant, l'objectiu principal de la present tesi doctoral és estudiar l'impacte clínic de l'avaluació de l'activitat física i el sedentarisme, així com les propietats viscoelàstiques de l'esput dels pacients amb bronquièctasis.
MÈTODES: En el context de la línia de recerca en bronquièctasis s'han realitzat 3 estudis originals: (a) un observacional de tall transversal per caracteritzar la viscoelasticitat de les secrecions, (b) un estudi observacional prospectiu per avaluar l'associació entre l'activitat física i el sedentarisme amb les hospitalitzacions per agudització de bronquièctasis al cap d'un any, i (c) un estudi observacional prospectiu per investigar les característiques clíniques i sociodemogràfiques que podrien estar relacionades amb canvis conductuals en activitat física i sedentarisme al cap d'un any.
RESULTATS: (1) En pacients amb bronquièctasis, l'aïllament del fenotip mucoid de la Pseudomonas aeruginosa, s'associa amb un augment de la purulència i viscoelasticitat de l'esput, en comparació amb el no-mucoide i la flora mixta; (2) el fenotip mucoid de la Pseudomonas aeruginosa està relacionat amb un perfil clínic més sever, en nombre d'aguditzacions i afectació radiològica; (3) els pacients amb bronquièctasis que caminen ≤6.290 passos/dia o estan ≥7,8 hores/dia en conducta sedentària, tenen un risc més gran a hospitalitzar l'any següent. Particularment, una conducta sedentària ≥7,8 hores/dia augmenta el risc a hospitalitzar gairebé 6 vegades; (4) la disminució de l'activitat física i l'augment del sedentarisme al cap d'un any s'associa de manera independent amb les aguditzacions dels pacients amb bronquièctasis.
CONCLUSIONS: Aquesta tesi doctoral destaca la incorporació de l'avaluació de les propietats viscoelàstiques de l'esput, així com l'activitat física i el sedentarisme dels pacients amb bronquièctasis; ja que aporten informació clínica rellevant per al maneig d’aquests pacients.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[spa] INTRODUCCIÓN: Las bronquiectasias es una enfermedad respiratoria crónica caracterizada radiológicamente por dilataciones irreversibles de los bronquios y clínicamente por tos con expectoración crónica, disnea y agudizaciones de causa infecciosa. En fibrosis quística se ha descrito que existe una asociación entre un aumento de la viscoelasticidad del esputo y la colonización por Pseudomonas aeruginosa, pero en bronquiectasias dicha relación no se ha estudiado. La inactividad física se relaciona con un empeoramiento del pronóstico de la enfermedad pulmonar obstructiva crónica, pero en bronquiectasias no se han realizado estudios con seguimientos a largo plazo que investiguen esta cuestión. Por lo que el objetivo principal de la presente tesis doctoral es el de estudiar el impacto clínico de la evaluación de la actividad física y el sedentarismo, así como las propiedades viscoelásticas del esputo de los pacientes con bronquiectasias. 
MÉTODOS: En el contexto de la línea de investigación en bronquiectasias se han realizado 3 estudios originales: (a) 1 observacional de corte transversal para caracterizar la viscoelasticidad de las secreciones, (b) 1 estudio observacional prospectivo para evaluar la asociación entre la actividad física y el sedentarismo con las hospitalizaciones por agudización de bronquiectasias al cabo de un año, y (c) 1 estudio observacional prospectivo para investigar las características clínicas y sociodemográficas que podrían estar relacionadas con cambios conductuales en actividad física y sedentarismo al cabo de un año.
RESULTADOS: (1) En pacientes con bronquiectasias, el aislamiento del fenotipo mucoide de la Pseudomonas aeruginosa, se asocia con un aumento de la purulencia y viscoelasticidad del esputo, en comparación al no-mucoide y a la flora mixta; (2) el fenotipo mucoide de la Pseudomonas aeruginosa está relacionado con un perfil clínico más severo, en número de agudizaciones y afectación radiológica; (3) los pacientes con bronquiectasias que caminan ≤6.290 pasos/día o están ≥7,8 horas/día en conducta sedentaria, tienen un mayor riesgo a hospitalizar al año siguiente. Particularmente, una conducta sedentaria ≥7,8 horas/día aumenta el riesgo a hospitalizar casi 6 veces; (4) la disminución de la actividad física y el aumento del sedentarismo al cabo de un año se asocia de manera independiente con las agudizaciones de los pacientes con bronquiectasias.
CONCLUSIONES: La presente tesis doctoral destaca la incorporación de la evaluación de las propiedades viscoelásticas del esputo, así como la actividad física y el sedentarismo de los pacientes con bronquiectasias; ya que aportan información clínica relevante para el manejo de estos pacientes.

# metadata.dc.rights[].value
cc by-sa (c) Alcaraz Serrano, Victoria, 2022

# metadata.dc.title[].value
Les aguditzacions com a element crucial en el maneig no farmacològic de les bronquièctasis