# name
Només en té 176? Una anàlisi filològica integral del Salm 119 segons el text masorètic

# metadata.dc.description[].value
Treballs Finals de Màster de Cultures i Llengües de l'Antiguitat, Facultat de Filologia, Universitat de Barcelona, Curs: 2022-2023, Tutora: Eulàlia Vernet i Pons

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Aquest Treball Final de Màster proposa una anàlisi filològica integral del Salm 119 a partir del text masorètic, prenent com a referència principal el Manuscrit de Leningrad. La pregunta inicial del treball és què fa del Salm 119 un text singular dins del Salteri hebreu més enllà de la seva extensió de cent setanta-sis versicles. Per respondre-hi, l’estudi examina el salm com una composició acròstica, sapiencial i toraica, en què la forma alfabètica, la repetició del vocabulari relacionat amb la Torà i la dimensió devocional del parlant poètic configuren una unitat literària d’una gran complexitat.
El treball s’organitza a partir de diversos nivells d’anàlisi: els aspectes poètics i compositius del salm, l’estudi de la masora parva i de la seva relació amb la masora magna, l’anàlisi morfosintàctica de formes representatives, la comparació crítica-textual i paleogràfica amb testimonis com Qumran i el Còdex d’Alep, i la recepció filològica medieval en els comentaris de Raixí i Abraham Ibn Ezra. Aquesta aproximació permet observar el Salm 119 no només com un poema extens sobre la Torà, sinó com un text transmès, vocalitzat, accentuat, anotat, interpretat i preservat dins la tradició jueva.
La conclusió principal és que la singularitat del Salm 119 no rau únicament en la seva llargada, sinó en la interacció entre estructura acròstica, densitat lèxica, centralitat toraica, riquesa masorètica, complexitat gramatical, transmissió textual i recepció exegètica. El salm es presenta, així, com un laboratori privilegiat per a l’estudi filològic de la Bíblia Hebrea.

[spa] Este Trabajo Final de Máster propone un análisis filológico integral del Salmo 119 a partir del texto masorético, tomando como referencia principal el Manuscrito de Leningrado. La pregunta inicial del trabajo es qué hace del Salmo 119 un texto singular dentro del Salterio hebreo más allá de su extensión de ciento setenta y seis versículos. Para responder a esta cuestión, el estudio examina el salmo como una composición acróstica, sapiencial y toraica, en la que la forma alfabética, la repetición del vocabulario relacionado con la Torá y la dimensión devocional del hablante poético configuran una unidad literaria de gran complejidad.
El trabajo se organiza a partir de varios niveles de análisis: los aspectos poéticos y compositivos del salmo, el estudio de la masora parva y de su relación con la masora magna, el análisis morfosintáctico de formas representativas, la comparación crítico-textual y paleográfica con testimonios como Qumrán y el Códice de Alepo, y la recepción filológica medieval en los comentarios de Raixí y Abraham Ibn Ezra. Esta aproximación permite observar el Salmo 119 no solo como un poema extenso sobre la Torá, sino como un texto transmitido, vocalizado, acentuado, anotado, interpretado y preservado dentro de la tradición judía.
La conclusión principal es que la singularidad del Salmo 119 no reside únicamente en su extensión, sino en la interacción entre estructura acróstica, densidad léxica, centralidad toraica, riqueza masorética, complejidad gramatical, transmisión textual y recepción exegética. El salmo se presenta, así, como un laboratorio privilegiado para el estudio filológico de la Biblia Hebrea.

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-nd (c) Sánchez-Pérez, Gilmer Fernando, 2023

# metadata.dc.source[].value
Màster Oficial - Cultures i Llengües de l'Antiguitat

# metadata.dc.title[].value
Només en té 176? Una anàlisi filològica integral del Salm 119 segons el text masorètic