# name
El règim juridicolingüístic al nou Estatut. Principis i  àmbits

# metadata.dc.description.abstract[].value
És sabut que, a pesar del progrés experimentat a favor de les llengües distintes del castellà que implicà l'aprovació de la Constitució espanyola de 1978, la constitucionalització dels drets dels parlants en altres llengües que la castellana no arribà a les expectatives generades durant el procés de la transició política. La Constitució, doncs, no preveu explícitament cap regulació en relació amb el règim jurídic de les distintes llengües oficials en àmbits com l'Administració pública o el poder judicial, i remet (ex art. 3.2 CE) als respectius estatuts d'autonomia, una remissió que el Tribunal Constitucional (TC) ha anat interpretant com que es tracta d'una competència de les comunitats autònomes (CA) per regular «l'abast i els efectes de la cooficialitat» (entre d'altres, STC 82/1986, 83/1986, 123/1988, 74/1989, 56/1990, i 337/1994), competència que després va incorporar l'Estatut d'autonomia de Catalunya (art. 143).

# metadata.dc.publisher[].value
Escola d'Administració Pública de Catalunya

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Ciència Política, Dret Constitucional i Filosofia del Dret)

# metadata.dc.title[].value
El règim juridicolingüístic al nou Estatut. Principis i  àmbits