# name
El paper de l'Escola Massana en el reconeixement de l'artesania: el cas de la ceràmica

# metadata.dc.description[].value
Màster Oficial en Estudis Avançats en Història de l'Art. Facultat de Geografia i Història de la UB. Curs: 2013-2014, Tutor: Dr. Vicenç Furió

# metadata.dc.description.abstract[].value
A mida que anava avançant el segle XX l'artesania, com a tendència general,
patia una pèrdua de valoració social: la davallada del seu ús en els àmbits de
l'arquitectura, l'aparició d'un gust burgès de caire racionalista i funcionalista, la
irrupció d'uns corrents artístics de caire immaterial, i la industrialització amb la
producció mecànica d'objectes i imatges, poden ser considerades les causes
generals d'aquest fenomen. Poc a poc, l'artesania és arraconada als espais
rurals o de caire etnològic, tot abandonant el seu protagonisme en les arts
decoratives. A més, les noves metodologies projectuals i productives del
disseny industrial la converteixen en sinònim d'obsolet, no modern.
Malgrat això, l'artesania, els oficis artístics (oblidat ja el terme de "bells
oficis"), mantenen el seu fer, els seus petis nínxols de mercat i un petit públic
fidel. I les escoles, dites d'arts i oficis, són llocs on encara s'ensenyen (amb una
certa inèrcia) les diferents tècniques i les seves formalitzacions, tot transmetent
el seu coneixement en un ambient de vegades decimonònic i, àdhuc,
entranyable (en aquest sentit és simptomàtic que l’Escola Massana tingui, a
l'any 1940, la denominació de Conservatorio de Artes Suntuarias Massana).
Òbviament, l'art modern era el prestigi - l'espai privilegiat en la
consideració de la excel·lència i del bon gust (o de la intel·ligència i la
contemporaneïtat) -. L'art modern, l'art dels artistes, els genis que mostraven el
camí d'una nova manera de entendre el món, de la nova sintonia amb la
burgesia industrial. I en aquest context també anaven apareixent, enmig d'una
fascinació pels processos mecanitzats i pels nous materials, els objectes de
disseny.
L'artesania estava atrapada entre una tradició que és negava a
desaparèixer, i una modernitat que li negava un reconeixement. Entre els anys
50 i 80, però, observarem com la ceràmica té una bona presència en un àmbit
de reconegut prestigi: el camp artístic.
8
Quins van ser els mecanismes per obtenir aquesta bona reputació?
Quines relacions va procurar amb el camp artístic? Potser l'Escola Massana va
complir algun paper? Amb quines eines va tenir la capacitat d'actuar? És la
ceràmica un cas digne d’estudi? Quines personalitats van destacar? Quin tipus
de connexió van establir amb els móns de l'art? Quins fruits va donar? Això va
afectar al territori de l'art? I del disseny? I de la propia ceràmica? Va ser un procés que va consolidar definitivament aquesta nova consideració?..

# metadata.dc.source[].value
Màster Oficial - Estudis Avançats en Història de l'Art

# metadata.dc.title[].value
El paper de l'Escola Massana en el reconeixement de l'artesania: el cas de la ceràmica