# name
Els assessors del governador de Catalunya als segles XVI i XVII

# metadata.dc.description.abstract[].value
Els prínceps europeus, que regien territoris d'una certa extensió, hagueren d'idear ben aviat la manera de portar la seva autoritat a tots llurs dominis, de manera ensems prou fragmentada com per arribar a tot arreu i tan centralitzada com hom pogués controlar-ne l'exercici des de la Cort. Aquesta necessitat també es donà en una monarquia complexa com la de la Corona d'Aragó. Després de diverses provatures, suspensions i restauracions, la institució del Procurador general s'estabilitzà amb la persona del primogènit i successor el 1363, però amb un altre nom: el de Governador General. Amb aquesta vinculació hom aconseguia que l'hereu es familiaritzés amb les tasques de govern i de l'administració de justícia i es preparés per a l'exercici de la plenitud de les seves facultats. La Governació General és una institució molt original per més d'un concepte: malgrat els seus orígens patrimonials i dinàstics arribà a convertir- se, ben aviat, en una de les institucions més abstractes i impersonals de l'Europa del moment. És a dir, la Governació General funcionava en les seves ramificacions fins i tot quan la seva titularitat estava vacant. En el cas dels Portantveus de Catalunya i dels Comtats, aquesta continuïtat implicà un recordatori i un instrument de defensa de la legalitat catalana.

# metadata.dc.relation.ispartof[].value
Pedralbes. Revista d'Història Moderna, 2003, vol. I, num. 23, p. 95-111

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-sa (c) Martínez Rodríguez, Miguel Ángel, 2003

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Història i Arqueologia)

# metadata.dc.title[].value
Els assessors del governador de Catalunya als segles XVI i XVII