# name
Caracterització de les alteracions cerebrals associades a l’heterogeneïtat clínica del Trastorn obsessivocompulsiu mitjançant ressonància magnètica estructural i funcional

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Facultat de Medicina

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] El trastorn obsessivocompulsiu (TOC) es caracteritza per la presència de pensaments, imatges o impulsos intrusos i egodistònics que provoquen ansietat (obsessions) i que generalment porten a la realització de conductes repetitives amb l'objectiu de disminuir-la (compulsions). Estudis clínics han demostrat que el TOC no és un trastorn homogeni. S'han descrit diferències significatives en característiques clíniques del trastorn, com el contingut de les obsessions i les compulsions, la comorbilitat o la resposta al tractament, que han donat lloc a que diversos autors suggereixin diferents classificacions per al trastorn. L'etiologia del TOC, que encaixa en el model etiopatològic d'interacció gen-ambient acceptat per a la majoria de trastorns psiquiàtrics, inclou l'alteració dels circuits cerebrals corticoestriatals com a substrat neurobiològic més acceptat. De tota manera, encara que els estudis de neuroimatge han descrit de forma consistent alteracions a nivell estructural i funcional en els pacients amb TOC, els treballs que han intentat descriure les alteracions sotjacents als diferents subtipus clínics suggerits han reportat resultats poc consistents. En aquesta tesi, s'intenta aprofundir en el coneixement de la neurobiologia del TOC i descriure possibles característiques de neuroimatge estructural i funcional comuns a subgrups de pacients que s'han descrit homogenis a nivell clínic. D'aquesta manera, aquestes alteracions podrien constituir possibles marcadors de neuroimatge per aquests subgrups. Amb aquest objectiu, s'han portat a terme quatre treballs. En els tres primers, s'ha realitzat una anàlisi de ressonància magnètica (RM) estructural de les alteracions en el volum regional de substància grisa cerebral (SG) associada a tres propostes de classificació dels pacients, definides prèviament a nivell clínic. Així, s'ha comparat la distribució regional de SG entre els pacients amb obsessions autògenes i reactives, d'acord al model proposat per Lee & Kwon, entre aquells pacients que presenten o no fenòmens sensorials com a part de la seva simptomatologia obsessivocompulsiva i entre els pacients que refereixen algun factor vital estressant associat a l'inici del trastorn i aquells que no. Per altra banda, en el quart treball, ens hem proposat aprofundir en els correlats neurals sotjacents al model clínic multidimensional del TOC, el més estès tant a nivell clínic com d'investigació, mitjançant un estudi de la connectivitat funcional corticoestriatal durant un paradigma de provocació de símptomes. En resum, els resultats obtinguts permeten concloure que la classificació dels pacients en funció de les característiques de les seves obsessions (en autògenes i reactives), la presència de fenòmens sensorials precedint o acompanyant les compulsions, o la presència o absència d'algun antecedent vital estressant previ a l'inici del trastorn, s'associa a diferències específiques en la distribució regional de SG analitzada mitjançant RM estructural, involucrant sobretot estructures de tipus sensorimotor. Així mateix, l'expressió clínica del TOC estaria mediada per alteracions específiques en la connectivitat corticoestriatal, i alhora modulada, amb un grau d'especificitat variable, per la inducció de símptomes obsessivocompulsius. Així doncs, els resultat obtinguts reforcen la idea de que l'heterogeneïtat clínica observada en la pràctica diària podria tenir una traducció a nivell neural. Aquest accent en el caràcter biològic de la variabilitat fenotípica del TOC enllaça amb algunes perspectives a curt i mitjà termini. Per exemple, el plantejament d'estudis longitudinals, l'avaluació de diferents escenaris d'estrès sobre el desenvolupament de la simptomatologia obsessivocompulsiva, la caracterització àmplia dels pacients a nivell clínic però també cognitiu i neuropsicològic mitjançant protocols el més homogenis possibles entre grups de recerca, així com el coneixement de les estructures i circuits cerebrals implicats en manifestacions clíniques concretes ens haurien de permetre aconseguir una major personalització dels abordatges terapèutics. Alhora, es podria plantejar, en possibles assaigs clínics futurs, l'actuació sobre aquestes determinades regions o circuits cerebrals a través de teràpies físiques poc invasives com l'estimulació cerebral profunda, l'estimulació magnètica transcranial, l'estimulació per corrent elèctrica directa transcranial, o bé tècniques com la neuroretroalimentació en temps real mitjançant RM funcional.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[eng] Obsessive compulsive disorder (OCD) is characterized by the presence of intrusive, egodystonic and anxiogenic thoughts or images (obsessions) and/or ritualized behaviors or mental acts (compulsions), performed to relieve such anxiety. Clinical studies have described a high heterogeneity for the disorder in terms of the content of the obsessions and compulsions, comorbidity or treatment response. Based on such variability, several authors have suggested different classifications for OCD. Although neuroimaging studies have consistently reported structural and functional brain alterations in OCD patients, mostly involving cortico-striatal regions and circuits, attempts to describe neural alterations associated to the OCD subgroups already described at a clinical level, have reported less consistent results. In this doctoral thesis, we aim to describe common structural and functional neuroimaging characteristics in clinically homogeneous subgroups. In this way, these alterations could be considered as neuroimaging biomarkers for such subgroups. With this objective, we developed four studies. In three, structural magnetic resonance analyses were performed to assess regional brain gray matter (GM) volume alterations associated with three different clinical classifications for the disorder. We compared the regional GM distribution between OCD-patient subgroups according to the presence of autogenous or reactive obsessions, sensory phenomena symptoms preceding or accompanying compulsions and stressful life events at the disorder's onset. On the other hand, in the fourth study, we tried to assess the neural correlates of the clinical multidimensional model of OCD, the most extensively used model at a clinical and research levels, via a functional connectivity study during a symptom provoking paradigm. In sum, our results suggest that the classification of the patients based on the content of their obsessions, the presence of sensory phenomena or the presence of any stressful life events as a trigger of the disorder are associated with specific differences in the GM distribution, mostly involving sensorimotor structures. Moreover, OCD clinical expression may be mediated by specific alterations in cortico-striatal connectivity, that in turn could be modulated, with a variable degree of specificity, by the induction of OCD symptoms.

# metadata.dc.title[].value
Caracterització de les alteracions cerebrals associades a l’heterogeneïtat clínica del Trastorn obsessivocompulsiu mitjançant ressonància magnètica estructural i funcional