# name
Enhebrando la resistencia. Estudio sobre las prácticas textiles con fines sociopolíticos en América Latina (1964-2024)

# metadata.dc.contributor.other[].value
Universitat de Barcelona. Facultat de Geografia i Història

# metadata.dc.description.abstract[].value
spa] Esta investigación se centra en las prácticas textiles con fines sociopolíticos en América Latina, en el período comprendido entre 1964 y 2024. Se enfoca en la exclusión histórica de las mujeres del campo artístico y en cómo labores tradicionalmente feminizadas y consideradas de carácter secundario, como el bordado y el tejido, han sido resignificadas como formas de acción colectiva y denuncia. En este marco, se analiza el desarrollo de estas prácticas, identificando sus características, modos de producción, circuitos de circulación y los significados que adquieren en distintos contextos, con el objetivo de contribuir a su documentación. Asimismo, se examina su papel como expresiones de resistencia vinculadas a las mujeres y su interacción con diversos agentes, tales como instituciones artísticas, curadoras, espacios acad.micos, colectivos artivistas, comunidades y plataformas digitales. Se parte de la hipótesis de que estas prácticas continúan siendo impulsadas y desarrolladas principalmente por mujeres, especialmente en contextos de denuncia, donde operan a través de dinámicas específicas que movilizan acciones colectivas en espacios públicos y digitales. Estas expresiones, en di.logo con teorías feministas y generalmente al margen del circuito artístico formal, promueven formas de legitimación alternativas, en las que la figura de las mediadoras textiles resulta clave para su circulación y reconocimiento. Ante la escasez de estudios artísticos sobre estas expresiones, se plantea un enfoque metodológico mixto que combina una encuesta, estudios de caso, el análisis de bibliografía especializada y una perspectiva autoetnográfica basada en la experiencia de la autora en diversos roles vinculados a estas prácticas. La investigación se estructura en tres partes. La primera examina antecedentes históricos fundamentales de las prácticas textiles en Am.rica Latina, con un enfoque en los casos de la artista Violeta Parra, las Bordadoras de Isla Negra y las Arpilleristas durante la dictadura chilena. Este último caso adquiere particular relevancia, en tanto el estudio aporta una contribución específica al documentar aspectos escasamente abordados de sus orígenes y trayectoria, en relación con su creciente reconocimiento y los procesos de artificación que lo atraviesan. La segunda parte presenta el análisis del trabajo de campo, una encuesta en la que participaron 1.134 personas latinoamericanas dedicadas a las prácticas textiles. A partir de sus experiencias actuales, se recopilaron datos fundamentales que permiten identificar las características y los mecanismos específicos de estas prácticas con fines sociopolíticos, así como la percepción de sus creadoras respecto de la relación e incorporación de sus producciones textiles en instituciones del campo artístico. Finalmente, la tercera parte del estudio aborda cómo son recibidas estas prácticas y sus creadoras en distintos espacios sociales de América Latina, a partir del trabajo de campo, los estudios de caso y una perspectiva autoetnográfica. Se propone una definición de “mediación textil” para comprender los roles sociales, culturales y políticos que asumen las mujeres en estas prácticas. Asimismo, se analizan los procesos de artificación y los mecanismos que permiten que obras textiles con fines sociopolíticos transiten por ámbitos académicos, comunitarios y digitales, potenciando y resignificando sus sentidos de denuncia y la figura de sus creadoras. Este estudio aporta a la visibilización y validación de las prácticas textiles desde una perspectiva feminista situada, destacando el protagonismo de las mujeres como creadoras y mediadoras culturales. Plantea la necesidad de cuestionar y ampliar los criterios institucionales de legitimación artística, incorporando saberes construidos desde la cultura popular y los márgenes. Asimismo, reconoce en estas prácticas una potencia política, pedagógica y colectiva, que las posiciona como formas activas de resistencia en el contexto latinoamericano.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Aquesta investigació se centra en les pràctiques tèxtils amb finalitats sociopolítiques a l’Amèrica Llatina, en el període comprès entre el 1964 i el 2024. S’enfoca en l’exclusió històrica de les dones del camp artístic i en com tasques tradicionalment feminitzades i considerades de caràcter secundari, com el brodat i el teixit, han estat resignificades com a formes d’acció col·lectiva i denúncia. En aquest marc, s’analitza el desenvolupament d’aquestes pràctiques, identificant-ne les característiques, els modes de producció, els circuits de circulació i els significats que adquireixen en diferents contextos, amb l’objectiu de contribuir a la seva documentació. Així mateix, s’examina el seu paper com a expressions de resistència vinculades a les dones i la seva interacció amb diversos agents, com ara institucions artístiques, comissàries, espais acadèmics, col·lectius artivistes, comunitats i plataformes digitals. Es parteix de la hipòtesi que aquestes pràctiques continuen sent impulsades i desenvolupades principalment per dones, especialment en contextos de denúncia, on operen a través de dinàmiques específiques que mobilitzen accions col·lectives en espais públics i digitals. Aquestes expressions, en diàleg amb teories feministes i generalment al marge del circuit artístic formal, promouen formes alternatives de legitimació, en les quals la figura de les mediadores tèxtils resulta clau per a la seva circulació i reconeixement. Davant l’escassetat d’estudis artístics sobre aquestes expressions, es planteja un enfocament metodològic mixt que combina una enquesta, estudis de cas, l’anàlisi de bibliografia especialitzada i una perspectiva autoetnogràfica basada en l’experiència de l’autora en diversos rols vinculats a aquestes pràctiques. La investigació s’estructura en tres parts. La primera examina antecedents històrics fonamentals de les pràctiques tèxtils a l’Amèrica Llatina, amb un enfocament en els casos de l’artista Violeta Parra, les Bordadoras de Isla Negra i les Arpilleristas de la dictadura chilena. Aquest darrer cas adquireix una rellevància particular, ja que l’estudi aporta una contribució específica en documentar aspectes escassament abordats dels seus orígens i trajectòria, en relació amb el seu creixent reconeixement i els processos d’artificació que l’atravessen. La segona part presenta l’anàlisi del treball de camp, una enquesta en què van participar 1.134 persones llatinoamericanes dedicades a les pràctiques tèxtils. A partir de les seves experiències actuals, es van recopilar dades fonamentals que permeten identificar les característiques i els mecanismes específics d’aquestes pràctiques amb finalitats sociopolítiques, així com la percepció de les seves creadores pel que fa a la relació i incorporació de les seves produccions tèxtils en institucions del camp artístic. Finalment, la tercera part de l’estudi aborda com són rebudes aquestes pràctiques i les seves creadores en diferents espais socials de l’Amèrica Llatina, a partir del treball de camp, els estudis de cas i una perspectiva autoetnogràfica. Es proposa una definició de “mediació tèxtil” per comprendre els rols socials, culturals i polítics que assumeixen les dones en aquestes pràctiques. Així mateix, s’analitzen els processos d’artificació i els mecanismes que permeten que obres tèxtils amb finalitats sociopolítiques transiten per àmbits acadèmics, comunitaris i digitals, potenciant i resignificant els seus sentits de denúncia i la figura de les seves creadores. Aquest estudi contribueix a la visibilització i validació de les pràctiques tèxtils des d’una perspectiva feminista situada, destacant el protagonisme de les dones com a creadores i mediadores culturals. Planteja la necessitat de qüestionar i ampliar els criteris institucionals de legitimació artística, incorporant sabers construïts des de la cultura popular i els marges. Així mateix, reconeix en aquestes pràctiques una potència política, pedagògica i col·lectiva, que les posiciona com a formes actives de resistència en el context llatinoamericà.

# metadata.dc.rights[].value
cc by-nc-sa (c) Rosentreter Villarroel, Karen, 2025

# metadata.dc.source[].value
Tesis Doctorals - Facultat - Geografia i Història

# metadata.dc.title[].value
Enhebrando la resistencia. Estudio sobre las prácticas textiles con fines sociopolíticos en América Latina (1964-2024)