# name
Anàlisi dels contextos de participació i barreres comunicatives d'un alumne amb trastorn del desenvolupament del llenguatge

# metadata.dc.description[].value
Treballs Finals de Grau de Mestre d'Educació Primària, Facultat d'Educació, Universitat de Barcelona, Curs: 2025-2026, Tutora: Marta Gràcia Garcia

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] Són limitades les investigacions que avaluen la qualitat inclusiva i metodològica dels materials didàctics adaptats per a l'alumnat amb Trastorn del Desenvolupament del Llenguatge (TDL) a l'aula ordinària. Tampoc hi ha suficients recerques que analitzin de manera conjunta com les respostes institucionals i l'itinerari diagnòstic influeixen en les emocions familiars i en la posterior seguretat conductual de l'infant dins el context escolar. L'objectiu d'aquest estudi és analitzar com aprèn i es comunica un alumne amb TDL en diferents situacions, i conèixer la perspectiva dels docents i de la família. Per recollir les dades, s'ha utilitzat l'escala EVALOE, una rúbrica sobre el Disseny Universal per a l’Aprenentatge (DUA) i entrevistes a les tutores i a les mares de l'infant. Els resultats demostren que a l’aula ordinària predomina una comunicació unidireccional on l'alumne gairebé no intervé, cosa que el fa adoptar un rol passiu. A més, les adaptacions de les fitxes són només visuals i no simplifiquen el llenguatge dels enunciats. Per contra, l’aula de reforç funciona com un espai d'oportunitat gràcies a l'ús de suports flexibles i d'unes respostes adaptades al ritme del nen. Finalment, es fa evident una gran esquerda emocional i de punts de vista entre ambdues parts. Aquesta situació s'agreuja perquè la gestió de documents decisius, com el Pla de Suport Individualitzat (PSI), es redueix a un tràmit fred i distant. La conclusió principal és que el mateix sistema escolar crea la situació de discapacitat per culpa de barreres en l'organització i en el mètode d'ensenyament. Per tant, és urgent dissenyar materials accessibles per a tothom i enfortir els canals de coordinació i treball en xarxa amb la família.
[spa] Son limitadas las investigaciones que evalúan la calidad inclusiva y metodológica de los materiales didácticos adaptados para el alumnado con Trastorno del Desarrollo del Lenguaje (TDL) al aula ordinaria. Tampoco hay suficientes investigaciones que analicen de manera conjunta como las respuestas institucionales y el itinerario diagnóstico influyen en las emociones familiares y en la posterior seguridad conductual del niño dentro del contexto escolar. El objetivo de este estudio es analizar como aprende y se comunica un alumno con TDL en diferentes situaciones, y conocer la perspectiva de los docentes y de la familia. Para recoger los datos, se ha utilizado la escalera EVALOE, una rúbrica sobre el Diseño Universal para el Aprendizaje (DUA) y entrevistas a las tutoras y a las madres del niño. Los resultados demuestran que en el aula ordinaria predomina una comunicación unidireccional donde el alumno casi no interviene, cosa que lo hace adoptar un rol pasivo. Además, las adaptaciones de las fichas son solo visuales y no simplifican el lenguaje de los enunciados. Por el contrario, el aula de refuerzo funciona como un espacio de oportunidad gracias al uso de apoyos flexibles y de unas respuestas adaptadas al ritmo del niño. Finalmente, se hace evidente una gran grieta emocional y de puntos de vista entre ambas partes. Esta situación se agravia porque la gestión de documentos decisivos, como el Plan de Apoyo Individualizado (PSI), se reduce a un trámite frío y distante. La conclusión principal es que el mismo sistema escolar crea la situación de discapacidad por culpa de barreras en la organización y en el método de enseñanza. Por lo tanto, es urgente diseñar materiales accesibles para todo el mundo y fortalecer los canales de coordinación y trabajo en red con la familia.
[eng] There is limited research evaluating the inclusive and methodological quality of teaching materials adapted for students with Developmental Language Disorder (DLD) in the mainstream classroom. There is also insufficient research that jointly analyzes how institutional responses and the diagnostic itinerary influence family emotions and the child's subsequent behavioral well-being within the school context. The objective of this study is to analyze how a student with DLD learns and communicates in different situations, and to understand the perspectives of teachers and the family. To collect the data, the EVALOE ladder, a rubric on Universal Design for Learning (UDL), and interviews with the child's tutors and mother were used. The results show that one-way communication predominates in the mainstream classroom, where the student rarely intervenes, causing them to adopt a passive role. In addition, the adaptations of the worksheets are only visual and do not simplify the language of the statements. In contrast, the reinforcement classroom functions as a space of opportunity thanks to the use of flexible supports and responses adapted to the child's rhythm. Finally, a great emotional rift and difference in point of view between both parties is evident. This situation is aggravated by the fact that the management of decisive documents, such as the Individualized Support Plan (PSI), is reduced to a cold and distant procedure. The main conclusion is that the school system itself creates the situation of disability because of barriers in organization and teaching methods. Therefore, it is urgent to design materials that are accessible to everyone and to strengthen the channels of coordination and networking with the family.

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-nd (c) Pérez Ortiz, Gisela, 2026

# metadata.dc.source[].value
Treballs Finals de Grau (TFG) - Mestre d'Educació Primària

# metadata.dc.title[].value
Anàlisi dels contextos de participació i barreres comunicatives d'un alumne amb trastorn del desenvolupament del llenguatge