# metadata.dc.description.abstract[].value
[ca] Fa a l’entorn d’un parell de dècades que es va obrir en ciències socials una perspectiva que ha estat reconeguda com un nou paradigma, el paradigma de les mobilitats, atent a la qüestió dels trànsits i els transports, vinculat al mateix temps als també nous estudis sobre la dimensió social de la tecnologia i les infraestructures. Però com tot allò que és exhibit com a «nou», compta amb un important nombre de precedents que fa temps ja venien apreciant —des de la sociologia, l’antropologia, la geografia, la filosofia i l’estètica— les implicacions de tota mena no tan sols dels desplaçaments, sinó també de l’experiència de qui es desplaça. D’altra banda, aquest enfocament no sempre té en compte la dimensió simbòlica del moviment, entenent simbòlic en el sentit de no instrumental o empíric sinó més aviat expressiu, associat a uns determinats sistemes d’acció i representació dels quals obté sentit i funció. Tampoc el paradigma de la mobilitat no s’ha mostrat sensible al paper de les motilitats, no només en el funcionament de les societats sinó en el del pensament. 

# metadata.dc.relation.ispartof[].value
Qüestions de vida cristiana, 2024, num.279

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Antropologia Social)