# metadata.dc.description.abstract[].value
L’estudi dels sons lingüístics es troba dividit en dues disciplines complementàries:
la fonètica i la fonologia. La fonètica s’encarrega d’estudiar les propietats
físiques dels sons, és a dir, els mecanismes de producció (fonètica articulatòria),
de transmissió (fonètica acústica) i de percepció (fonètica perceptiva) dels
sons. La fonologia, per la seva banda, investiga com funcionen els sons en les
llengües, és a dir, com s’organitzen els sons, quines relacions s’estableixen entre
ells i com es comporten en el sistema de cada llengua. La paraula italiana spaghetti,
per exemple, ha esdevingut espagueti en català i supagette en japonès. Les
tres llengües tenen els sons [s] i [p]; ara bé, així com l’italià admet la combinació
[sp] en posició inicial de mot, el català i el japonès no la hi admeten. Tant el català
com el japonès han acomodat aquest grup afegint una vocal, però en funció
del sistema de cada llengua el català ha afegit e al començament mentre que el
japonès ha afegit u enmig de les consonants. La fonologia –i no simplement la fonètica– ha guiat la manera en què s’han produït aquestes adaptacions.

# metadata.dc.relation.ispartofseries[].value
El que sabem de... Articles de suport a la docència

# metadata.dc.source[].value
Llibres / Capítols de llibre (Filologia Catalana i Lingüística General)