# name
Maig del 68 i la incidència en els discursos pedagògics pobres

# metadata.dc.description.abstract[].value
[cat] En aquest article els autors revisen les grans etapes de la història russa que ha passat per diferents moments històrics, representats per Kíev, Moscou i Sant Petersburg, en un procés de llarga durada en què s'ha posat en relleu que la identitat russa oscil·la entre l'occidentalització i l'afirmació eslava. Altrament, aquesta dinàmica es va fer evident a partir de la invasió napoleònica (1812) i de la Guerra de Crimea (1854-56), que va comportar la derrota russa i una afirmació de la seva idiosincràsia, per la qual cosa es va potenciar el paper de la religió ortodoxa i la literatura, que va generar un renaixement espiritual (Soloviov, Berdiàiev). Amb tot, la Revolució que va esclatar el 1917 va comportar la irrupció d'una nova visió cultural i pedagògica que va quedar supeditada als principis soviètics que van limitar la capacitat d'acció d'una figura de referència com Anatoli Lunatxarski, comissari del Poble d'Instrucció Pública. Altrament, l'actual situació de Rússia s'il·lumina a través d'aquesta fenomenologia històrica en què la religió ortodoxa, l'espiritualitat messiànica i el nacionalisme configuren un univers mental que consolida la projecció del paneslavisme a l'Europa de l'est.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[eng] In this article we analyse what the revolt of May ’68 means for pedagogical
discourses. First of all, we point out some of the incidents prior to the rebellion.
Secondly, we list and describe some of the characteristics that make up the counterspectacular pedagogical thinking of the French revolt, a fact that has often been
overlooked when analysing this social upheaval. Inside the pedagogies of the French
May, we can detect the importance acquired by the illusion and ability to make the
ordinary something extraordinary, becoming an experience that embeds itself in fate
and extols uncertainty. The pedagogical discourses of May ’68 are characterised by
being fragmentary, adopting the non-dogmatic and often contradictory form of
aphorism and dialogue, being a democratic, communitarian, and vitalist pedagogy,
willing to increase and optimise daily life, and fighting against alienation, that is,
against the spectacle.

# metadata.dc.description.abstract[].value
[spa] En este artículo analizamos lo que la revuelta de Mayo del 68 implica para los
discursos pedagógicos. En primer lugar, enunciamos algunos de los antecedentes de la
revuelta. En segundo lugar, enumeramos y describimos algunas de las características
que conforman el pensamiento pedagógico contra-espectacular de la revuelta francesa, un hecho que a menudo ha sido olvidado cuando se analiza esta agitación social. Dentro de las pedagogías del Mayo francés, podemos detectar la importancia que
adquirió la ilusión y la capacidad de hacer de lo ordinario algo extraordinario y que
constituyó una experiencia que se adentra en el azar y ensalza la incertidumbre. Los discursos pedagógicos de Mayo del 68 se caracterizan por ser fragmentarios, adoptar la
forma no dogmática y a menudo contradictoria del aforismo y del diálogo, y ser una
pedagogía democrática, comunitaria y vitalista, dispuesta a incrementar y optimizar la
vida cotidiana y luchar contra alienación, es decir, contra el espectáculo

# metadata.dc.relation.ispartof[].value
Educació i Història. Revista d'Història de l'Educació, 2019, num. 33, p. 125-150

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-nd (c) Esteruelas i Teixidó, Albert et al., 2019

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Teoria i Història de l'Educació)

# metadata.dc.title[].value
Maig del 68 i la incidència en els discursos pedagògics pobres