# metadata.dc.description.abstract[].value
Aquesta curiosa descripció d'un animal que segurament hem vist en els nostres boscos ombrívols i humits, apareix en el tom VI del Diccionario de autoridades, publicat per la Real Academia de la Lengua Española en 1739. Evidentment, la salamandra no és un insecte, sinó un amfibi urodel (és a dir, «amb cua»), té mascles i femelles (en algunes subespècies larvípares) i, per descomptat, no resisteix el foc. Però el primer Diccionario de la RAE segueix la creença medieval d'un animal fabulós amb la llengua en forma de dard i tot el dors cobert amb una renglera d'estrelles. I així és representat en molts llibres antics. Per una altra part, probablement hem vist en una casa antiga una gran «salamandra» de ferro colat, què és una estufa panxuda on es crema carbó, amb una finestra d'un vidre gruixut que permet de veure el foc interior.

# metadata.dc.relation.ispartof[].value
Mètode. Revista de difusió de la investigació, 2019, num. 103, p. 108-109

# metadata.dc.rights[].value
cc-by-nc-nd (c) Guerrero, Ricard et al., 2019

# metadata.dc.source[].value
Articles publicats en revistes (Biologia, Sanitat i Medi Ambient)